Kövess minket: Telegram — X — Vkontakte
Victor Davis Hanson szerint Amerikában a woke kultúra hódítása azt jelenti, hogy az amerikaiaknak kevesebb a pénzük és a munkájuk és az ellenfeleknek így van idejük a katonai felkészültségük fokozására.
„A bűnözés 40 éve nem látott szintre emelkedik, de ma Amerikában sokan rasszistának tartják azt, hogy a letartóztatások, a vádemelések, az elítélések és a bebörtönzések visszatartják a bűnözést. Az Egyesült Államok nagy belvárosai szinte egyik napról a másikra váltak többnyire biztonságos és tiszta városrészekből rémisztővé és mérgezővé miközben azzal kérkednek, hogy legalább »toleránsak« a középkori állapotokkal szemben” – kezdi az amerikai helyzet leírását Victor Davis Hanson, amerikai történész az American Greatness oldalán.
A borúlátó leírást a hadsereg állapotával folytatja. Említi a Pentagon és a CIA „sokszínűséget” hirdető toborzó videóit, amelyek online nevetség tárgyai voltak.
„A hadsereg azonban kevésbé szívesen magyarázza el, hogy miért érte az Egyesült Államokat teljes megaláztatás Afganisztánban, vagy hogy a hadsereg miért csak a tervezett toborzási céloknak körülbelül 50 százalékát teljesítette” – írja Hanson, aki szerint a hanyatló morál, és az alkalmatlan stratégiai gondolkodás annak a következménye, hogy negatívan lettek megcélozva a fehér férfiak, akik általában a bevonulók többségét adják.
„A Biden-kormányzat az első 18 hónapban háborút indított az amerikai olaj- és gázipar ellen. A fosszilis tüzelőanyagok radikális csökkentése állítólag »átvezetné« a világot egy zöldebb jövőbe. Biden kevés aggodalmát fejezte ki a középosztályt érő gazdasági károk miatt, vagy amiatt, hogy Indiában és Kínában nem történtek megfelelő erőfeszítések a kibocsátások csökkentésére” – írja a történész.
Megemlíti, hogy a COVID során az amerikai popkultúra kollektíven démonizálta azokat, akik lazán kezelték a maszkhordást és a távolságtartást, s „szuperterjesztőként” emlegették őket. Rámutat azonban, hogy a jelenlegi majomhimlő-járvány során bezzeg nem érte ilyen elítélő kritika az egyes személyek magatartását.
A bulvársajtó minden nap újabb áldozatot szolgál fel az eltörlés kultusz oltárán, mindenki mutogatja az erényességét és divattá vált a faji és nemi hovatartozás miatti pereskedés.
„Nemrég a woke mozgalom már az abszurditás új szintjére lépett amikor egy család 25 millió dolláros pert indított a Sesame Place Philadelphia ellen. A »bűnös« a vidámpark egyik jelmezes karakterszínésze nyilvánvalóan nem vette észre, hogy egy fiatal afroamerikai lány a tömegben egy ölelésért nyúl, ezért a család »faji alapú« diszkriminációs pert indított.”
„A külföldi ellenségek, különösen Kína, Irán, Észak-Korea és Oroszország, teljes örömmel figyelik ezt a woke, komikus őrületet. Örülnek, hogy az Egyesült Államok dollárbilliókat és munkaórákat fordít a termelés helyett ideológiai boszorkányüldözésre, woke kannibalizmusra, zöld erénymutogatásra, pazarló fogyasztásra, faji és nemi fixációkkal, torz tudományra, öngyilkos megfigyelésre és komisszáriumi indoktrinációra” – sorolja Hanson.
A szerző szerint a woke azt jelenti, hogy az amerikaiaknak kevesebb pénzük, munkájuk és az ellenfeleknek van így idejük a katonai felkészültségük fokozására.
Mindez Hanson szerint ahhoz vezet, hogy Amerika kevesebb energiát termel, de több lesz az áltudomány, véget ér a meritokrácia és a végén Amerika megszűnik a világ ura lenni.
„A legtöbb külföldi elemző nem hiszi, hogy a woke pontosabb rakétákat, halálosabb gyalogosokat, hatékonyabb ipari termelést, jobb orvostudományt, olcsóbb, bőségesebb energiát, egységesebb, összetartóbb lakosságot – és magasabb életszínvonalat – jelent” – írja a történész, aki szerint Amerika ellenfeleinek esze ágában sincs „woke” módba kapcsolni, de örülnek, ha Amerika az marad.
„Oroszországnak már most is jobb hiperszonikus rakétái és több nukleáris robbanófeje van. Kína valószínűleg el tudja süllyeszteni bármelyik 12 milliárd dolláros amerikai repülőgép-hordozót és annak 5000 fős »ők/azok« személyes névmásra hallgató legénységét, amelyik be merészkedik a Tajvani-szorosba” – írja Hanson.
A történész rámutat, hogy Peking már most is az amerikai antibiotikumok 90 százalékát állítja elő, és majdnem ugyanilyen nagy százalékát az Amerikában legtöbbet használt vitaminoknak és fájdalomcsillapítóknak
„Miközben Amerika a múlttal hadakozik, külföldi versenytársai a jövőre készülnek. Ők inkább szobrokat emelnek, mint lebontanak. Amerika azt költi, amit kölcsönvesz; ellenfelei azt fektetik be, amit keresnek. Milyen furcsa, hogy Amerika egykor megtanította a világnak, mi működik jól – és most kigúnyolja saját tanítását” – zárja Victor Davis Hanson.